Det er middag. Jeg håper du ikke tar det ille opp. Jeg har alt smakt litt.
Jeg gleder meg til å vise deg resten.
-Hallo. -Hei.
-Har du bestilt? -Nei. Jeg kan komme en annen gang.
Ingen fare. Kom inn. Bli med meg opp.
Jeg føler meg svimmel.
Jeg har akkurat det du trenger.
-En slikkepinne? -Sukker. Det gjør verden søtere.
Hvor mye er det igjen?
Du er faktisk klar.
-Alt? -Ja.
Og for at du klarte det så bra, vil jeg invitere deg på middag.
Hvis du ikke spist deg mett på den.
Jeg har en partner.
Kan en mann og kvinne ikke gå ut og spise middag lenger?
Så lenge det er bare middag.
Jeg sa at du ikke skulle ta crème brûlée.
Du har kjent meg i fem minutter og sier alt hva jeg skal gjøre.
-Det liker jeg. -Jeg har bestilt drosje.
-Kjør med meg. -Det er for sent.
Er det?
Ok, da.
Kom an! Jeg kunne ha fått en drosje til denne prisen.
-Hvorfor er setene dekket i plast. -Jeg vil holde alt hygienisk.
Først og fremst takk for at dere har hjulpet meg oppnå 500 følgere.
Det er et lite skritt for mennesket, ikke sant.
Vi har noe veldig spesielt for dere i dag
eller i morgen, eller neste uke. Dere får ta del av selve kjernen.
Dere kjenner meg som typen som åpner spillkonsoller, mobiler.
Sånt dere selv kan kjøpe og få samme spenning som jeg når jeg åpner esken.
Eneste forskjellen er at dere ikke trenger å kjøpe noe.
Bestiller dere noe fra en ukjent kilde, gjør dere det på egen risiko.
Dette er en mysterieeske
fra Darknet.
Den kostet ca 200 pund og man får en sånn svart eske.
Resten er et mysterium.
Jeg vet at dere er her for å se "gubben i kassen".
Dette taler for seg selv.
Vi har noen dukker her
som noen har byttet ut hender føtter med hoder på.
Så...ja.
Her er et familiefoto.
Vi har et familiefoto her.
Noen har revet bort ansiktene.
Det eneste jeg kan lese av dette er at personen er en gærning.
Et jokerkort.
Dæven!
Jeg kan ikke peke på hvor det gikk galt.
En ting jeg har innsett er
at en misbruker husker aldri hvorfor det egentlig ble som det ble.
Ut herfra, hore.
Hva tror du skjer når de slipper opp for objekt eller folk å selge?
Det er bare et spørsmål om tid.
-Nathan? -Ja, og du er?
-Noah. -Noah... Sett deg.
-Hvordan fikser man dette? -Som alle andre.
Man sitter sin tid og kommer ut fort vi kan.
-Jeg mente tatoveringene. -Å, dumt av meg.
Utstyret er produsert av ulike gjenstander fra kantina.
Jeg ber om ekstramateriale som lønn.
Jeg laget sprøyten av en penn og en metallskje.
Det er hard valuta her inne.
Man setter dem sammen en motor fra en barbermaskin.
Jeg tømmer vanligvis tre penner per dag for blekket.
Jeg blander den med munnskyllemiddel for at det skal renne bedre.
Så til slutt er det nålene og batteriene og så kommer dere inn.
-Jeg visste ikke det var så vanskelig. -Jeg er riktig hendig.
Så...nå kommer det morsomme. Hva vil du ha?
-Noahs ark? -Er du komiker også?
-Jeg jobber frihånd ellers. -Det er bare å kjøre.
-Hva sitter du inne for? -Å... Et stort spørsmål.
Et stort svar, da? Nei?
Merker, tatoveringer.
Det er ingen fare. Får jeg prate?
Jeg er redd for at du ikke er i form til å delta i dette.
Da ville jeg vel ikke sittet her?
Ni jenter har forsvunnet de siste tre månedene i en 25 kms radius.
Denne unge damen, Sophie Roberts...
Jeg har tilgang til alle hennes kontoer og internetthistorikk.
Det får deg i gang litt fortere.
Dette er hud.
Dette er...scarifikasjon.
Det er en eldgammel skikk for å merke kroppen
ved å skjære og pille bort hud...
Ganske inne, faktisk.
En unggutt meldte en mystisk eske fra Darknet for noen dager siden.
Han fant det og noen andre tilfeldige ting.
Jeg så på noen av disse eskeåpningene. Du burde se på dem.
-Hva mer har dere? -Eneste sporet vi har...
...er deres familier og venner som hevder at de planla å tatovere seg.
Vi har sjekket overvåkningsfilmer og kontoutskrifter.
Men for å være ærlig, så har det ikke gitt noe.
Kilden til huden, da?
Det er en nål i en høystakk.
Eskene er kjøpt med bitcoin-valuta. Det gjør det umulig å spore.
Og nettstedene der han annonserte er speilet verden over.
Det gjør det også umulig å spore.
Vi må jobbe med det vi har.
Jeg begynner i kveld.
Rehab?
Gi meg noen uker.
Fortsetter vi å føle at vi ikke er akseptert
vil kroppene våre, sinnene våre og sjeler kollapse
foran dem som har fått oss til å føle sånn.
Det fins en stor mulighet for oss der ute.
Men veien dit er dyr.
Men vi skal jobbe for å lykkes og leve opp til forventningene.
Det er viktig å forstå at om fars anerkjennelse ikke er nok
har dere ingen verdi for oss her.
Eve...det har gått tre uker.
-Hvordan føler du deg? -Ikke lle.
-Hvordan går saken? -Jeg jobber med det.
-Russisk igjen? -Du kjenner meg.
Folk stiller spørsmål. Familiene blir mer og mer fortvilt.
Jeg gjør mitt beste.
-Jeg ringer tilbake. -Du legger ikke på.
Hei, alle sammen.
Jeg heter Eva.
Far var kirurg.
Og...som de fleste fedre...
...spesielt de innen medisin...
...følte han en avsky for kunst.
Jeg hevdet at...
...yrket mitt...
...var kunstnerisk medisinsk.
Jeg hjelper folk å forvandle seg selv til...noe nytt.
Jeg liker det.
Der, ta en titt i speilet.
-For en merkelig følelse. -Det er scarifikasjon.
-Hvorfor gi folk arr? -Deres ønske.
60?
-Takk. -Selv takk.
Jeg liker din type steder.
Jeg går ikke ut så ofte, men jeg prøver å være litt eventyrlig.
En drink? -To shots, takk.
-Er du ute alene? -Med en venn.
La meg.
Skål!
-Hva heter du? -Lucy.
-Vil du ha kvittering? -Takk.
Det er ingen fare, sa jeg.
Vent litt... Jeg kjenner deg igjen.
Akkurat.
Husker du ikke meg?
Du virker ikke så overbevisende.
Jeg ser mange ansikter om dagen, men ikke mange sånne arr.
-Hvordan leger det? -Så bra som et selvpåført arr kan lege.
Godt å høre.
Verden er liten. Pass på å behandle såret som jeg sa...og ha det gøy.
Hei, vent!
Du er eksperten. Vil du ikke vise meg rundt?
-På ett vilkår. -Og hva er det for vilkår?
At jeg ikke skulle bruke det på noe tåpelig.
Du kjøpte altså tatoveringsstudio som svar på: "Ikke bruk dem på noe tåpelig."
Prøv å overbevise dem om at noe av dette er tåpelig.
En venn sa at blekk i huden gjør et menneske til en gærning.
Er du enig?
Om individualitet betyr at jeg er gærning...så får jeg være det.
Hva gjør du her?
Det samme som du.
Jeg beundrer kunsten når den er som best.
Jeg så at du ikke har noen tatoveringer.
En tatovør uten tatoveringer.
Det forbløffer meg.
Vil du ta noe å spise?
Jeg har spist, men takk for tilbudet.
En drink, da?
-Jeg sier ikke nei. -Bra.
-Hvor kommer du fra? -Moskva.Nostrovia.
-Hvorfor har du flyttet hit? -Se noe annerledes.
Annerledes temperatur også, hva?
-Kalde hender. -Varmt hjerte.
Så hvorfor har ikke du noen tatoveringer?
-Er du redd for smerten? -Jeg er for grådig.
-Hva mener du? -Jeg vil at huden min skal være ren.
Skulle jeg begynne, ville jeg ikke klart å stoppe.
Når en kunde ber meg om å gjøre hva jeg vil, blir jeg egoistisk.
-Da gir jeg dem det jeg vil. -Godt svar.
Hva betyr den...?
Det som når meg, fortærer meg.
Du sa at du beundrer kunsten her.
Du er en god lytter.
Men hva gjør du i London?
Jeg er russisk spion med ordrer om å forgifte statsministeren med novichok.
Det hadde jeg ikke ventet.
Jeg er glad du liker humoren min.
Takk for praten.
Du vet hvor jeg er.
-Eva. -Nathanial. Kall meg Nathan.
Nathan... Hyggelig å treffe deg.
Mia, Mia, Mia...
Noen skulle ha tatt en drosje hjem.
Nå skal vi ha det litt moro.
Hva?
Jeg trodde du skulle si noe.
Mia, Mia.
Du smaker godt.
Hallo, Terry.
Hallo, Sssssusan.
Hei, Stanley.
Hvordan føler du deg?
Det er middag.
Håper du ikke tar det ille opp, men jeg har alt smakt.
Det er godt.
Du vil like det.
Men...før du eter...
...vil jeg ha ditt råd.
Hva syns du om den?
Bra, bra.
Jeg er glad du liker den. Jeg gleder meg til å vise deg resten.
-Det ble vanskeligere å mate husdyret. -Det er da man har nådd bunnen.
-Hva heter han? -Stanley.
-Nevøen min heter Stanley. -Han spiser mye.
Han sluttet med barnemat da han var fire. Dyr i drift.
-Lot du ham sulte? -Aldri. Han var mitt ansvar.
Og jeg må jo også spise.
-Hvordan går det? -Det går bra.
Vær stille og ingen forstyrrelser der oppe eller her.
-Da kan du fortsette som du vil. -Slapp av, Nigel, jeg klarer det.
Vil du ha?
Det er klart.
-Hvorfor dette designet? -Kjæresten min hadde samme.
Hun er forsvunnet.
Så trist å høre.
Jeg tror du gjorde den... tatoveringen.
Har du tenkt på å prøve noe annerledes?
Hva mener du?
Det kalles scarifikasjon. Det dekorerer huden på en mer kirurgisk måte.
Stol på meg.
Har du et nummer til drosje?
Slapp av. Gi meg to minutter, så kjører jeg deg hjem.
-Er du sikker? -Det er ok.
-Bor du langt herfra? -Ikke så langt herfra.
-Hvorfor er setene pakket i plast? -Estetiske grunner.
Kan du ta den fram for meg?
Hva i helvete?
Du kan skrike så høyt du vil... ingen kommer til å høre deg.
Du er helt syk!
Jeg foretrekker forvridd, men takk for komplimenten.
-Hva skal du gjøre med meg? -Slapp av. Det merker du.
Du vet på hebraisk betyr navnet mi "Han som gir".
Den ironiske siden av det: "Han som tar".
-Din sjuke jævel! -Du kastet akkurat bort godt kjøtt.
Han som gir.
-Hei, Eva. Det var lenge siden. -Det var det virkelig.
-Jeg er en opptatt mann. -Og jeg er en opptatt dame.
Men i kveld er jeg fri... hvis du er det.
Er du ikke fri om jeg ikke er det?
Du er så morsom.
Kan jeg komme over til deg? Jeg lager og tar med middagen.
-Jeg er vegetarianer. -Notert.
Hallo, verden, jeg er gubben i esken og velkommen til dagens video.
Jeg vil begynne med å uttrykke min takknemlighet for delinger
og kjærlighet jeg har fått siden siste eskeåpningen.
Takket være dere har jeg nå over 10 000 følgere. Helt vilt.
For dere som ikke rakk min siste sending, så får dere sjansen nå.
I siste videoen... fikk jeg denne hudfargete lommeboken.
Ganske grusom, som dere ser.
Det ser ut som en menneskelig tatovering.
Jeg beklager at jeg ikke lagt ut noe på en stund.
Sånt fucker en ordentlig opp.
Men jeg gjør det i dag igjen. Nå skal vi gå utenfor esken.
Det du ser er at denne esken er større enn den forrige.
Kostnaden var betydelig større også.
Men håper innholdet gjør det verd det.
Nå sjekker vi. Forutsigbart
og fengslende, men som dere ser
har vi fått flere dukker.
Hundemat.
Tror ikke jeg vil gi det til pusen, men den ser godt lukket ut.
Er det slik at jeg bruker så mye på ekser at jeg ikke kan mate katten.
Jeg har ingen ord for denne.
Dette er merkelig. Veldig merkelig.
Vi flytter denne.
Dere vet jo fra forrige gang
at jeg kan se alt etter at jeg har åpnet det.
Men dette må jeg åpne to ganger.
Vi gir det en sjanse.
Det er veldig mykt.
Det lukter også.
Folkens...
Å, herregud.
Folkens, jeg vet ikke om dere kan se det...
Det er et hjerte.
Det sier at det skal åpnes to ganger, men nei...
Å, herregud, nei.
Det er en USB-pinne.
Hva i helvete.
Da gjør jeg et forsøk.
Det fins bare én fil.
Den er kalt "Cornucopia".
Folkens, jeg er lei for det, men vi må slippe det.
Spesialbud.
-Fint sted. -Jeg leier det.
-Drikker du rødt? -Ja, takk.
Den blinde leder den blinde.
Dagens forelesning er en demonstrasjon av et klassisk ordtak.
Den blinde leder den blinde.
Forandrer man det til den døve leder den blinde viser seg å være komplisert.
Akkurat som nå. Bare halvparten av dere kan se meg.
Tror dere ikke at om Faren hadde evnen til å se oss
og se alle handlinger vi utfører
ville våre straffer lede oss til et mer perfekt sted?
Jeg forlater dere med den tanken.
Husk...
...kommunikasjon er livsviktig for spørsmålet
og vil få dere til å innse
hvor viktig kommunikasjon er i deres framtidige valg.
Når dere vender hjem skal du ikke svikte dere selv.
Når Faren vender tilbake til dette landet, skal ikke vi svikte ham.
Vi skal oppfylle Ham.
Kan dere sende korsstingsettet til din venn med bind for øynene.
Den døve personen overfor deg kan bare se mønsteret du skal sy.
Den blinde kan bare sy utfra instruksjonene den får.
Vær så god å begynn.
Hvordan smaker det?
-Det betyr perfekt på russisk. -Det burde jeg ha gjettet.
Det som nærer meg, ødelegger meg.
-Unnskyld meg? -Tatoveringen.
Hvorfor skal man nære seg med noe så uskyldig?
Jeg ødelegger ikke bare et liv uten en stemme, men...
...meg selv også.
Nære, men også fortære.
-Hvor lenge? -Jeg har aldri spist kjøtt.
-Har du aldri tenkt på det? -Ikke egentlig.
-Kan jeg overtale deg til å forsøke? -Nei, det er bra, takk.
-Du kan vel lukte iallfall? -Jeg kjenner duften herfra.
-Ta inn aromaens duft. -Nei, sa jeg!
-Jeg ber om unnskyldning. -Nei, la det være.
Jeg går opp og skifter.
-Du burde ikke... -Den var mors.
-Hei! -Bli med meg.
Hvorfor er det plast på setene?
Det høres rart ut. Jeg har donert de fleste, men denne var favoritten min.
Tror du ikke moren din hadde hatt noe imot det?
Slett ikke.
Dette er merkelig.
Men...ok, da.
Jeg vil ha denne.
Du kan få den.
Hva faen gjør du her? Hvordan kom du inn?
Du lot nøkkelen stå i døren.
Å...
God timing.
IVANOV EVA BRITISK BORGER
COHEN RITA BRITISK BORGER
-Nå? -Vi har et fjell å bestige.
Fortell om Nathan.
Ja, han utfører scarifikasjon. Ja, han er tatovør.
Han er også veldig merkelig.
Men det klikker ikke overalt.
-Klikker det hos deg? -Unnskyld?
Metodene dine er effektive, men farlige.
Se på resultatene.
Et sted må du gi meg mer å jobbe med. Du klarer det ikke alene.
Når jeg har noe å gi, kan du få det.
Jeg forstår.
-Hei. -Beklager, vi er fullbooket.
Jeg er en venn av Nathan. Kan jeg stikke opp til ham?
-Å, Nathan sa opp i morges. -Jeg forstår ikke.
Han kom hit før meg.
Men det er hans studio? Han kjøpte den for morsarven.
Nei, det er mitt studio.
-Men...han sa det. -Han prøvde sikkert bare å imponere.
Nathan var bare lærling.
Nei, jeg sluttet.
-De visste ikke noe...og du bare sluttet. -Det var ikke rett sted for meg lenger.
-Nyter du ikke smerten? -Jeg gjorde det før, ikke nå lenger.
-Tatoverer du ikke deg selv? -Ikke egentlig.
-Vet du hvor han er nå? -Aner ikke.
Ok...takk.
Nathan?
-Distribusjonen fungerer ikke. -Skylder du på meg?
-Vi trenger mer folk. -Mer hjelp?
Nei, for å dissekere og fylle eskene.
De svake bruker vi for å mate...
Stikk, hore.
Hva betyr det?
Det som nærer meg, ødelegger meg.
-Eva, hvordan går det? -Du hadde rett.
-Om hva da? -Jeg forteller når vi ses.
Nei, du må fortelle nå.
Eva?
Hei, alle sammen.
Vennligst gå mot utgangen.
Og god jul til alle sammen.
Nathan?
Spillet er over.
Du fant nøklene.
Det er på tide å slutte.
Slutt å fake aksenten. Hva tror du?
Har du tatt jentene?
Nå setter vi i gang.
Fortell hvor de er så vil du ikke sitte så dypt i dritten som du gjør nå.
Nå skal jeg fortelle deg det.
Jeg tatoverte jentene.
Jeg fikk dem til å føle seg bra.
Og så...når jeg var ferdig...
...skar jeg bort deres hud...
...og siden spiste jeg dem.
Det jeg ikke orker...
...deler jeg med denne gjengen.
Hvordan kan du leve med deg selv?
Det er noen som er sulten.
Eva?
Eva!
Vi hadde vært et par å regne med.
Mot alle odds.
Jeg skulle ønske at det hadde vært annerledes nå.
Men det kan det ikke være.
Sophie?
-Hvem er du? -Politiet. Jeg skal få deg ut.
Hun våkner ikke.
Hvorfor gjør du dette?
Jeg holdt på å avslutte det før jeg traff deg.
Avslutte hva?
Jeg har ikke vært glad i sport.
Ikke forstått meg på det.
Men nå er jeg balltreet
og du er ballen.
Det lyder mye mer forlokkende.
-Du er motbydelig. -Nå.
Nå, nå!
Du og jeg...
...har dekket alle basene.
Nå er det tid for en home run.
Greien med verket mitt er...
Jeg gir...
...og jeg tar.
-Hei, Nathanial? -Ja. Kan jeg hjelpe deg?
Statsadvokat Janice Jordan. Får jeg komme inn?
-Får jeg spørre hvorfor du er her? -Vi har flere forsvunne personer.
Vi pleier å sjekke sånne steder før folk begynner å stille spørsmål.
Hva syns du?
Om hva da? Stedet?
-Det var nok morsomt på 90-tallet. -Det husker jeg.
-Sover du her? -Det er bedre enn i en butikk.
Det har vært låst i årevis. Jeg fikk aldri noen nøkkel.
Offentlige toaletter. Vær så god.
Jeg liker å holde det enkelt.
Jeg er veldig opptatt og nå har jeg vært imøtekommende nok.
Jeg leter etter Eva.
Hva mener du?
Det er på tide at du går.
-Jeg kan få en ransakingsordre. -Gjør det.
Lykke til med oppussingen. Jeg gleder meg til å se den.
Eva?
Vet du hvorfor jeg heter Eva?
Det betyr "å leve".
Å leve et liv.
Min gave til deg er død.
Vet du hva du gjort mot henne?
Det er livet.
Vi lever og vi dør.
Slapp av. Du skal ingen steder ennå.
Jeg...
...trenger deg.
Jeg har noe veldig spesielt til dere i dag.
Vet dere hvorfor? 1 000 000 følgere.
Dette er en ny mysterieeske. Den kostet 2000 britiske pund.
Jeg har alt åpnet den, men jeg må dele det med dere.
Det ser ut som et klesplagg. Som dere ser...
...har det mange detaljer.
Problemet er at det føles som menneskehud.
Men det er antagelig grisehud.
Da var du klar.
Takk, kamerat.
Jeg fikk ikke tak i batterier.
Disse er ikke bra for helsen.
Som du vil.
-Det gjør ingenting. Jeg drar i dag. -Sier du det?
-Ja, du er min siste kunde. -Så du slippes tidligere?
Fire år. Død gjennom skjødesløs kjøring.
Eva?
Hallo!
Jeg satt fast der i 15 timer.
Kom an! Når er rettssaken?
Det blir ingen rettssak.
Jo visst, men alt fins der.
-Åstedsgranskerne fant ingenting. -Men han blir vel dømt?
-Fire år for uaktsomt drap. -Han er en veldig smart mann.
Og jeg er en tålmodig kvinne.
Det eneste blodet de fant var mitt.
Ikke glem at tystere får bank.
Jeg så hva du gjorde.
Ta vare på deg selv.
-Det var lenge siden. -Jeg har vært opptatt. Godt å se deg.
Godt jobbet.
Vi er familie. Men dette...
...det er bare deg.
Takk for at dere kom for denne seremonielle hendelse.
Reis dere.
Det dere alle lykkes med, har hjulpet oss ta oss til neste trinn...
...for å gjøre verden til et bedre sted...
...for barna våre, oss selv...
...og Faren.
Makthaverne har bekreftet at Faren endelig er med oss.
Det som nærer meg, ødelegger meg.
Norske tekster: Per Olav Wiborg- Maurstad, www.ordiovision.com